HBO uvádí
HRA O TRŮNY II.
3. část: Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít
Ven! Všichni ven.
Bastard se pletl, kam neměl.
Chci, abys se všemi muži odešel.
A abys to napravil.
Počkej venku.
-Lorde veliteli... -Běž.
-Lorde veliteli. -Nech nás.
-Cos provedl? -Sledoval ho.
Odnesl jedno dítě do lesa, novorozeně.
-A proč ses o to zajímal? -Ne, ty to nechápeš.
On je zabíjí, všechny chlapce. On...
Ty to víš.
Divocí slouží krutějším bohům než ty nebo já.
Ti chlapci jsou Krasterovými oběťmi.
Oběťmi? On zabíjí své vlastní děti. Je to zrůda...
A přesto pro naše lidi často znamenal rozdíl mezi životem a smrtí,
včetně tvého strýce.
My vedeme válku jinde. Tam venku.
I když se ti to nelíbí, lidi jako Kraster potřebujeme.
Viděl jsem to.
Viděl jsem,
jak si něco to dítě vzalo.
Ať to bylo cokoliv, troufnu si tvrdit, že to ještě uvidíš.
Teď mi připrav koně. Odjíždíme za úsvitu.
A už ho neztrať.
Gilly!
Odjíždíš.
Já jsem ti chtěl něco dát.
Patřil mojí matce.
-Nemůžu si ho vzít. -Prosím. Vezmi si ho.
Má matka s ním vyšívala.
Když vyšívala, mohl jsem s ní sedět v jejím pokoji a...
četl jsem jí.
Když to otec zjistil, zakázal to.
Nic víc mi po ní nezbylo.
Dala mi ho, než jsem odjel na Zeď.
Pak by ses ho neměl zbavovat.
Nezbavuji se ho. Jen ti ho dávám.
Hlídej mi ho, dokud se nevrátím.
Hodor.
Hodore, sežeň Brana, ano? Je čas na vyučování.
Každou noc je to stejné.
Chodím. Běhám.
Ale nejsem... nejsem to já.
Běhám po božím háji, očichávám zem.
Cítím v ústech krev čerstvě zabité kořisti.
Vyju.
Stará chůva mi vyprávěla příběhy o čarodějích,
kteří dokázali žít v tělech jelenů, ptáků, vlků...
Ale nic jiného to není, Brane, jen příběhy.
Takže mi lhala? Oni nejsou?
No, možná dřív byli...
Ale už zmizeli ze světa se spoustou dalších věcí.
Jsou to sny, Brane. Jenom sny.
Ne. Mé sny jsou jiné.
Jsou pravdivé.
Zdálo se mi o otcově smrti. A Rickon měl stejný sen.
A co všechny tvoje sny, které se nenaplnily?
Tento článek je vyroben z valyrijské oceli.
Nosí ho na řetězu jen jeden mistr ze sta.
Znamená, že jsem studoval vyšší tajemství.
A všichni, kdo studovali tato tajemství,
se dřív či později pokusí čarovat.
Nebyl jsem jiný. Byl jsem mladý. A který chlapec
si tajně nepřeje najít v sobě skrytou moc, co by ho povznesla
z jeho obyčejného života k něčemu lepšímu?
Ale navzdory svému úsilí jsem se nedostal nikam dál
než tisíce chlapců přede mnou.
Jdeme.
Možná magie byla na tomto světě kdysi mocnou silou, ale už není.
Už nejsou draci, vymřeli obři
a děti lesa upadly v zapomnění.
Loras! Vysoká zahrada.
Vzdávám se. Vzdávám se!
Pěkný boj. Přistup.
Povstaň. Sejmi přilbici.
Tvůj otec tedy nepřeháněl, spíš naopak, milady.
Viděl jsem jednu či dvě porážky sera Lorase...
ale takovouhle ještě ne.
Je to tak, drahoušku.
Můj bratr proti tobě bojoval udatně.
To ano, má královno, ale vítěz může být jen jeden.
Brienne z Tarthu. Můžeš po mně chtít, co si přeješ.
Pokud je to v mé moci, patří ti to.
Výsosti, žádám o čest stát se členem tvé královské gardy.
Chci být jednou z tvých sedmi, svěřit ti život
a chránit tě před vším nebezpečím.
Dobře! Povstaň, Brienne z královské gardy.
Výsosti. Mám tu čest předvést lady Catelyn Stark,
která je zde jako vyslanec svého syna, Robba, lorda ze Zimohradu.
Lorda ze Zimohradu a krále Severu.
Lady Catelyn, moc rád tě vidím.
Dovol, abych ti představil svou ženu, Margaery z rodu Tyrellů.
Srdečně tě zde vítám, lady Stark.
-Tvoje ztráta mě moc mrzí. -Jsi velmi laskavá.
Má lady, přísahám, že dohlédnu, aby se Lannisterové
z vraždy tvého chotě zodpovídali.
Až dobudu Královo přístaviště, přivezu ti Joffreyho hlavu!
Postačí mi vědět, že spravedlnosti bylo učiněno zadost, můj lorde.
Výsosti. A měla bys pokleknout, když stojíš před králem.
To nebude třeba. Lady Stark je vážený host...
Už tvůj syn vyrazil proti Tywinu Lannisterovi?
Nesedávám na synových válečných poradách.
A i kdyby ano, nesvěřovala bych ti jeho válečné strategie.
Pokud s námi chce Robb Stark uzavřít spojenectví, má přijet sám.
Ne se schovávat za matčiny sukně.
Můj syn bojuje ve válce. Nehraje si na ni.
Neboj se, má lady. Naše válka teprve začíná.
Výsosti.
-Gerarde... tak co noha? -Lepší, výsosti.
Ty koně neodhadnou vlastní sílu.
Výborně.
Mám pod velením sto tisíc mužů.
Všechny mocné z Bouřlivých krajin a Roviny.
A všichni jsou mladí a odvážní, jako tvůj Rytíř květin?
Pro tebe je to hra, mám pravdu?
Je mi jich líto.
-Proč? -Protože tohle nevydrží.
Protože jsou to rytíři léta.
A zima se blíží.
Brienne. Doprovoď Lady Catelyn do jejího stanu.
-Je po cestě unavená. -Ihned, výsosti.
-Mám se pak vrátit... -To nebude nutné.
Budu se modlit. Sám.
Následuj mě, má lady...
Dnes jsi odvážně bojovala, lady Brienne.
Bojovala jsem za krále. Brzy pro něj budu bojovat na bitevním poli.
Zemřu, když budu muset.
A jestli tě to potěší, stačí Brienne. Nejsem lady.
-Co tady děláš? -Bydlím tu.
-Ty se na mě zlobíš, bratře? -Jsi prolhaná...
Není má chyba, žes mě nepoznal.
Nepoznal? Jak bych mohl?
Když jsem tě viděl naposled, vypadalas jako tlustý chlapeček!
Tys byl taky tlustý chlapeček. Ale poznala jsem tě.
Proč jsi mi to neřekla?
Chtěla jsem nejdřív vědět, kdo jsi. Už to vím.
Plány jsou hotové. Je čas je vyslechnout.
-Otče. -Otče.
Štěně se vydalo na jih, a to s celou armádou za zadkem.
Zatímco se bude v Západozemí pošťuchovat se lvem,
my můžeme zabrat Sever.
Železní válečníci budou plenit a drancovat jako za starých časů
podél celého severního pobřeží.
Rozšíříme naše panství přes zelené země,
obsadíme Šíji a všechno za ní.
Dobyjeme postupně jednu pevnost za druhou.
Zimohrad možná bude rok vzdorovat, ale co z toho?
Zbytek bude náš, lesy, pole i hrady.
Yaro, má dcero.
Vezmeš si třicet veslic a zaútočíš na Hluboký les.
Vždycky jsem chtěla mít hrad.
Jakou roli v tom všem mám já?
Ty vezmeš loď a zaútočíš na rybářské vesnice
na Kamenitém pobřeží.
Jednu loď? Jí dáš třicet veslic a mně jednu loď?
Mořskou bestii. Ta ti bude vyhovovat.
-Mám bojovat s rybáři? -Pozor na jejich sítě.
Otče. Bojoval jsem s Robbem Starkem. Znám jeho lidi.
Oni se severu tak snadno nevzdají.
-Ani nebudou vědět, že tam jsme... -Co ty o tom víš, ženo?
-Jsem zkušený válečník... -Tví bratři byli válečníci.
Oba dva jsou mrtví rukou těch, které bys teď chtěl chránit.
Nikoho nechci chránit. Jen myslím, že by bylo chytřejší počkat.
Proč riskovat boj proti Severu, když mohou být naši spojenci?
Když se vzepřeme, mohou nás zničit.
Ale když jim odpřísáhneme věrnost, dají nám Casterlyovu skálu.
Jaká jsou naše slova? Naše slova.
-My nesejeme. -My nesejeme. Jsme železní lidé.
Nejsme poddaní. Nejsme otroci.
Neoráme pluhem pole, nedřeme se v dolech.
Bereme si, co nám patří. Tvá léta mezi vlky tě oslabila.
Mluvíš, jako kdybych tam šel dobrovolně.
Tys mě vydal, jestli si vzpomínáš,
onoho dne, kdy jsi pokleknul před Robertem Baratheonem.
Předtím tě porazil. Také sis tehdy vzal, co ti patří?
Vydal jsi mě. Svého syna. Posledního syna.
Vydal jsi mě, jako kdybych byl pes, kterého už nechceš.
A teď mi zlořečíš, protože jsem se vrátil domů?
Měl bys dát přednost vlastnímu otci před svou druhou rodinou.
-Nemám žádnou druhou rodinu. -Že ne?
Vyber si, Theone. A vybírej rychle.
Naše lodě odplují s tebou i bez tebe.
Nedovolíš mi, abych odešla z komnaty, nedovolíš mi...
Nemluv nahlas...
Proč? Myslíš, že mě uslyší tvůj otec?
Je tři sta mil odsud!
Nechci, abys zůstala tady.
Mohl bych tě dostat do hradní kuchyně.
Tedy jen dočasně.
Každý muž, který ochutnal moje pokrmy, mi říkal,
že jsem výborná prostitutka.
Ale ty bys nevařila. Byla bys pomocná síla.
Cože? Co bych dělala?
Myla nádobí.
-Myčka nádobí? -Ano, ale...
Umývat hrnce? Takhle by si mě můj lev přál vidět?
Tvůj lev tě chce vidět naživu. Octli jsme se na nebezpečném místě.
Má sestra mi chce ublížit.
Bude hledat jakoukoliv moji slabinu.
Nesmí o tobě vědět.
-Já jsem slabina? -To je kompliment, má lady.
Jak může být slabina kompliment?
Jazyk je zde trochu zrádný.
Jsem hloupá, abych to pochopila? Jen pitomá cizinka?
Nejsem myčka nádobí.
Kdy se Joffrey a Sansa vezmou?
Brzy, miláčku. Až skončí válka.
Matka říká, že budu mít na obřad nové šaty a další na hostinu.
Ale šaty nevěsty jsou ze slonovinového hedvábí.
Mluví s tebou princezna.
Promiň, výsosti.
Tvé šaty budou určitě krásné, Myrcello.
Nemohu se dočkat, až skončí čas bojů
a budu moci před zraky bohů slíbit svou lásku králi.
A Joffrey zabije Sansina bratra?
Možná.
-Chtěl bys to tak? -Ne. To asi ne.
I kdyby ano, Sansa splní svou povinnost.
Je to tak, holubičko?
Dále.
-Co jsi zač? -Jsem Šae, milady.
Tvá nová komorná.
Nevěděla jsem, že potřebuji novou komornou.
-Ty nejsi odsud. -Ne.
Co děláš?
Čekám, až mi řekneš, co mám dělat.
Neměla bych ti říkat, co máš dělat.
-Prostě bys to měla dělat. -Ale co?
Převlékat postel, prát oblečení, drhnout podlahu,
vylévat nočník, česat vlasy.
Ne!
-Říkalas česat vlasy... -Teď ne.
Nočník máš ale prázdný.
Ukliď stůl.
Už jsi někdy dělala komornou?
-Ano. -Komu?
-Lady Zuriff. -Lady Zuriff.
V tomhle městě není žádná lady Zuriff.
Nebyla v tomhle městě.
Nevím, jak to chodí v tamtom městě, ale v tomhle městě
komorné čekají na lady, nikoliv naopak.
A nemám čas, abych ti odpovídala na tisíc otázek
a učila tě dělat svou práci.
Chceš, abych odešla?
Učeš mi vlasy.
Díky bohům. Už jsem si pořádně neulevil šest dnů.
S tímto problémem jsem se už setkal, můj lorde.
Stres plynoucí z moci mívá tyto nezdravé následky.
Dvě kapky do vody, každý den.
Jsem moc rád, že mám na své straně tak moudrého muže.
Prosím.
Děkuji ti, můj lorde.
Mohu ti věřit, Pycelli, nebo ne?
Jistě, samozřejmě, můj lorde!
Jsou teď nebezpečné časy
a koruna si musí získat nové spojence.
Tato spojenectví je často třeba stmelit manželstvím.
Manželstvím? No, ano...
Mohu tyto plány svěřit radě,
ale královna to nesmí vědět.
Nechci, aby se vměšovala do záležitostí,
které mohou ovlivnit budoucnost říše. V sázce je příliš mnoho.
No ano, ano, samozřejmě. Já budu mlčet jako hrob...
Zprostředkovávám spojenectví s rodem Martellů z Dorne.
Princezna Myrcella si po dosažení vhodného věku
vezme jejich syna, tím si zajistíme jejich věrnost
a jejich armádu, bude-li třeba.
Myrcella bude vyslána do Dorne?
Ale nezapomeň, královna to nesmí vědět.
"Královna to nesmí vědět..."
Miluji konverzaci, která začíná takhle.
Mám v plánu provdat princeznu Myrcellu do ciziny.
Theonu Greyjoyovi.
Theonu Greyjoyovi?
Promiň, můj lorde, ale jak? Vyrostl jako chráněnec Zimohradu.
-Bojuje za Robba Starka. -Přesně tak.
Theonův otec Starky nesnáší a přesvědčí chlapce,
aby přešel k němu.
Greyjoy z téhle pozice může zničit armádu Severu
a my budeme mít otcovy lodě.
Ale nezapomeň, nesmíš to nikomu říct.
Nikomu nesmím říct... co?
Plánuji provdat princeznu Myrcellu za Robina Arryna z Údolí.
Lysa mě nemá ráda.
Ale třeba ji příslib královského sňatku přesvědčí,
že co bylo, bylo.
Uvěznila tě, pokusila se tě popravit,
a teď nabízíš jejímu synovi princeznu.
Pro lidi v našem postavení může být nevraživost přítěží.
Nemyslíš?
Předpokládám, že chceš, abych to domluvil.
Kdo jiný?
Ano, dokázal bych zazpívat Lyse tuhle píseň. Kdybych chtěl.
Co to přinese mně?
Vděčnost lidu Západozemí,
že jsi pomohl ukončit tuhle válku. Obdiv krále za to,
že jsi získal v Údolí spojence.
A Harrenhal.
Harrenhal je prokletý.
Nikdy jsem tě neměl za pověrčivého člověka.
Můžeš ho klidně strhnout a vystavět znovu. Budeš si to moct dovolit.
Mám v plánu udělat z tebe lorda z Říčních krajin.
Jen tak ze mě uděláš jednoho z největších lordů v říši?
Posloužil jsi dobře mé rodině v otázce nástupnictví.
Stejně tak Janos Slynt. A ten taky dostal Harrenhal,
dokud jsi ho nevyhnal.
Pomůžeš mi získat Lysu Arryn. Janose Slynta jsem nepotřeboval.
Takže tedy platí? Dobře.
-Jo a nezapomeň... -Královna to nesmí vědět.
To musí bolet.
Co? Co se děje?
Členka královské gardy? Jako kdyby jedno ponížení nestačilo.
Brienne je velmi schopná bojovnice. A je mi oddaná.
-Ty žárlíš. -Žárlím. Na "Brienne Krásku"?
To je k smíchu...
Já ti to vynahradím.
Ne, výsosti. Dnes večer ne.
Je tu další Tyrell, který vyžaduje tvou pozornost.
Podporu mého otce ani jeho armádu sis nezískal jen svým šarmem.
Tví poddaní kolem tebe začínají slídit.
Nevěsty obvykle nebývají dva týdny po svatební noci panny.
-A Margaery je panna? -Oficiálně.
Mám ti ji sem přivést?
Měl bych tě varovat. Vypil jsem dost vína.
Máš na to právo. Ty jsi král.
-Dneska ti to moc sluší. -Děkuji, výsosti.
-Moc hezké šaty. -Opravdu?
Pořád nevím, jak je mám nosit. Jestli tak...
Nebo takhle.
Ty je opravdu nepotřebuješ.
I když se říká, že nejvíc člověk touží po skryté kráse...
To je asi tím vínem, já...
Ukaž. Já sama.
Omlouvám se. Já...
Chceš, aby přišel můj bratr a pomohl ti?
-Cože? -Mohl by tě připravit.
Vím, že by mu to nevadilo.
Nebo se mohu otočit, a dělat, že jsem on.
Nechápu, o čem to mluvíš.
Nemusíme si hrát na schovávanou.
Nechej si lži ke dvoru. Tam jich budeš potřebovat spoustu.
Tvým nepřátelům ležíme v žaludku. Chtěli by nás rozdělit
a nejlepší způsob, jak je zastavit, bude,
když mi uděláš dítě.
Zkusíme to později. Rozhodni se, jak bys to chtěl.
Se mnou, se mnou a s Lorasem, nebo jakkoliv jinak.
Jak sám budeš potřebovat.
Ty jsi král.
Ty zrůdo. Myrcella je má jediná dcera.
Opravdu si myslíš, že ti dovolím ji prodat jako nějakou kurvu?
Myrcella je princezna. Řekl bych, že se pro to narodila.
Nedovolím, abys ji poslal lodí do Dorne
jako mě kdysi poslali Robertu Baratheonovi!
Dorne je pro ni nejbezpečnější.
Zbláznil ses? Martellové nás nenávidí.
Proto si je chceme získat.
Budeme potřebovat jejich podporu ve válce, kterou začal tvůj syn.
-Bude z ní rukojmí. -Bude host.
Tohle ti tedy neprojde.
Myslíš, že s tím kusem papíru od otce jsi v bezpečí?
Ned Stark měl taky kus papíru.
-Je rozhodnuto, Cersei. -Ne.
-Už to nezastavíš. -Ne!
Jak moc v bezpečí je podle tebe Myrcella za hradbami města?
Chceš ji vidět znásilněnou? Podřezanou, jako děti Targaryenů?
Nedělej si iluze, její krásnou hlavu napíchnou na kůl
-hned vedle té tvojí. -A ven! Běž ven.
Robbe, doufám, že tě tato zpráva zastihne včas...
Theone z rodu Greyjoyů,
chceš dnes zasvětit svou víru Potopenému bohu?
Ano.
Poklekni.
Nechť se Theon, tvůj služebník, znovu zrodí z moře jako ty.
Požehnej mu solí,
požehnej mu kamenem, požehnej mu ocelí.
-Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít. -Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít.
Ale povstane to znovu, pevnější a silnější.
Vstaň.
Nelíbí se mi, když ze mě děláš blázna, trpaslíku.
Když si Myrcella vezme chlapce z rodu Martellů,
jak by si mohla vzít současně Robina Arryna?
To asi nemohla. Omlouvám se za to.
A Harrenhal? Předpokládám, že ta nabídka také neplatí.
Ano, bohužel. Za to se také omlouvám.
Ze svých dalších podvodů mě vynech.
Ale to je škoda. Měl jsi být hlavním aktérem
v mém dalším podvodu.
Mého bratra Jaimeho drží v nepřátelském zajetí.
Rád bych ho viděl na svobodě. To je tvá příležitost.
Robb Stark Králokata nikdy nepustí.
Ne, on ne. Ale matka by mohla.
Jak by se ti líbilo vidět zase milovanou Catelyn?
-Našels ho? -Jasně. A má společnost.
Starý chlípný kozel, až je mi líto ho vyrušit.
-Žádnou lítost. -No tak ne.
Cože? Co to má znamenat?
-Ne! Prosím... -Zklamal jsi mě, velmistře.
Jsem tvůj oddaný služebník.
Tak oddaný, že jsi řekl královně o mém plánu
poslat Myrcellu do Dorne.
Ne! Neřekl! To je falešné obvinění,
přísahám, nebyl jsem to já.
To Varys. Byl to Varys, pavouk...
Ale Varysovi jsem řekl, že princeznu chci dát Greyjoyům.
Malíčkovi jsem řekl, že ji chci provdat za Robina Arryna.
Nikomu jsem neřekl, že mám v úmyslu ji poslat do Dorne.
Jenom tobě.
Ten eunuch má všude špehy.
Uřízněte mu mužství a hoďte je kozám.
-Ne, ne, ne! -Nejsou tu kozy, Polomuži.
Tak je sežeň.
Jak dlouho děláš špeha pro mou sestru?
Co dělám, dělal jsem vždy pro Lannistery. Vždycky.
Zeptej se svého lorda otce! Vždycky jsem byl jeho služebník,
už od dob Šíleného krále.
Nelíbí se mi jeho bradka.
Cože? Co? To ne!
Ne! Ne...
Kolik pobočníků jsi už zradil, Pycelli?
Eddarda Starka? Jona Arryna?
To ne, lord Arryn to věděl. On, on znal pravdu
o královně a chtěl i jednat.
Chtěl říct králi Robertovi...
-Tak jsi ho otrávil? -Ne. Nikdy!
Ale nechals ho zemřít? Ty jsi mu nepomohl.
Lannisterům... Vždycky jsem sloužil Lannisterům.
Odveďte mi ho z očí. Hoďte ho do jedné z černých cel.
Ale ne! Ne, ne, ne, ne!
Ne, prosím, ne! Tohle mi nemůžeš udělat!
Za tvé nepříjemnosti.
Asi tě potěší, že naše společná přítelkyně
už pracuje pro lady Sansu.
Dobře. Jeden z mých lepších nápadů.
Vypadá to, že se velmistr přestěhoval do černé cely.
Hezká hra, lorde pobočníku. Nemám se začít bát?
Janos Slynt, Pycelle... Malá rada je den ode dne menší.
Předchozím pobočníkům rada příliš dobře neposloužila.
Nechci jít do hrobu za Nedem Starkem.
Moc je zvláštní věc, můj lorde.
-Máš rád hádanky? -Proč? To teď jednu uslyším?
V místnosti sedí tři významní muži: král, kněz a bohatý muž.
Mezi nimi stojí obyčejný žoldnéř.
Každý z těch významných mužů mu nařizuje, aby ty druhé dva zabil.
-Kdo bude žít? A kdo zemře? -To záleží na žoldnéřovi.
Ano? Nemá ani korunu, ani zlato,
dokonce ani přízeň bohů.
Ale má meč. Rozhoduje o životě a smrti.
Ale kdyby nám vládli žoldnéři, proč bychom předstírali,
že všechnu moc mají králové?
Když Ned Stark přišel o hlavu, kdo za to doopravdy mohl?
Joffrey? Nebo popravčí? Či něco jiného?
Rozhodl jsem se, že nemám rád hádanky.
Moc sídlí tam, kde lidé věří, že sídlí. Je to trik.
Je to stín na zdi.
I velmi malý člověk dokáže vrhat velmi velký stín.
Měla bys spát.
Zítra nás čeká pochod. Třicet mil, pokud nebude pršet.
Nemůžu spát.
Nechutná mi to.
Jo, upřímně řečeno se to nepije pro chuť.
Co je?
-Jak se ti spí? -Asi stejně jako všem ostatním.
Ale... viděl jsi věci, hrozné věci.
Ano. Viděl jsem i hezké věci, ale tolik jich nebylo.
Jak se ti spí,
když máš ty věci v hlavě?
To jsi ještě neviděla. Tím si buď jistá.
Když zavřu oči, vidím je před sebou.
Vidím je tam všechny.
Joffreyho, královnu...
a... svou sestru.
Víš, že my dva spolu máme něco společného, věděla jsi to?
Bylo mi jen o pár let víc než tobě,
když jsem viděl, jak bratr dostal ránu do srdce,
rovnou na našem prahu.
Ten, kdo ho zabil, nebyl žádný darebák.
Ten hoch se jmenoval Willem.
Utekl, než bys řekl švec. A já tam stál
a díval se, jak bratr umírá. A teď to nejlepší.
Bratrův obličej už si nevybavím.
Ale Willemův... Ano, byl to moc hezký hoch.
Měl hezké bílé zuby, modré oči, takovou tu bradu s důlkem,
co se líbí děvčatům.
Myslel jsem na něj, když jsem pracoval,
když jsem se opíjel, když jsem seděl na latríně.
Nakonec jsem si jeho jméno opakoval pokaždé,
než jsem šel spát. "Willem. Willem. Willem."
Skoro jak modlitbu.
A jednoho dne vjel Willem do našeho města.
Zasekl jsem Willemovi sekeru tak hluboko do lebky,
že ho s ní museli pohřbít.
Willemův kůň mě pak donesl ke Zdi a od té doby chodím v černém.
Jo. To ti snad pomůže usnout, ne?
Zlaté pláště!
Hej! No tak vstávat, vy líní zkurvysyni! Do zbraně!
Vstávej.
Vy dva se schovejte. Oba dva.
-Ne! Nebojím se... -Schovejte se.
Když se to podělá, utíkejte. Slyšeli jste mě?
Utíkejte až na sever a neohlížejte se.
Tam venku jsou chlapi, co chtějí opíchat vaše mrtvoly!
Tak ven! Rychle!
Kde je bastard, Vráno?
Mám tady víc bastardů. Kdo se ptá?
Ser Amory Lorch. Jsem vazalem lorda Tywina Lannistera.
Tito lidé z hlavního města mě požádali o pomoc.
Ve jménu krále složte zbraně.
-Kterého krále máš na mysli? -Máš poslední příležitost.
Ve jménu krále Joffreyho, složte zbraně.
Myslím, že nesložíme.
Jak chceš.
Vždycky jsem nesnášel kuše.
Dlouho se nabíjejí.
Chlapče! Pojď sem, chlapče!
Milý chlapče! Pomoz nám!
Pojď sem! Pomoz nám, chlapče!
Mí muži umějí bojovat! Osvoboď nás.
Rychle, podej mi ji.
Co to tu máme?
Ne...
To je ale hezký malý meč. Možná si s ním vyčistím zuby.
Vzdávám se! Vzdávám!
Zjistěte, kdo přežil. Odvezeme je zpátky na Harrenhal.
Slyšel jsi. Pojedeš s námi.
Vzdávám se.
Pomoc. Pomozte mi.
Máš snad něco s nohou, chlapče?
Tak se podívej.
-Můžeš chodit? -Ne. Budeš mě muset nést.
Jistě.
Prý ho mám nést.
Hledáme bastarda jménem Gendry!
Vydejte ho. Než začnu vypichovat oči.
Chceš Gendryho?
Už jsi ho dostal.
Tu přilbu měl moc rád.
České titulky Petr Miklica SDI Media ČR 2012
www.Titulky.com